Brandregimen i Västerbottens län - Arnesson Ceder, Lina; Sunnälv Persson, Louise (2017)
Effektivare brandbekämpning sedan drygt 100 år har bidragit till att brandfrekvensen i landskapet minskat och har lett till habitatförluster för brandgynnade arter och förlust av naturlig skogsdynamik. För att efterlikna en naturlig brandregim går man idag in och skötselbränner. Detta arbete baseras på en branddatabas insamlad av Länsstyrelsen i Västerbottens län mellan 1990-2014, innehållandes vild-, hygges- och naturvårdsbränder. Total areal bränd mark är 8 643 hektar vilket motsvarar 0,0029 % av skogsmarken i Västerbotten, det motsvarar årligen att 0,00015 % av ytan bränns. Sedan år 2002 sker en gradvis minskning i arealen som bränns och hyggesbränning är delvis ersatt av naturvårdsbränning vilket premieras av FSC. Det är en stor årlig variation både vad gäller areal bränd mark samt antal bränder vilket till stor del förklaras av en variation i antal dagar med bra bränningsväder. Det finns en liten variation i hur mycket varje bolag procentuellt bränner av dess totala innehav i Västerbotten. Oproportionerligt stor andel av bränderna finns på 200-400 meter över havet. Majoriteten av utförda bränder ligger där bolagsmark finns. Antal bränder per år korrelerar starkt med gynnsamma brandår. Dåliga brandår leder till att få planerade bränder kan utföras.