Skaraborgsgrisen : hur fungerar en leverantörsförening? - Nordström, Martin; Svensson, Henrik (SLU/Dept. of Economics, 2016)
En leverantörsförening är en typ av kooperativ där medlemmarna går ihop och gör affärer tillsammans för att som en större aktör kunna nå bättre resultat än de kunnat göra på egen hand. Skaraborgsgrisen är en ekonomisk förening som består av grisproducenter från Skaraborg, vilka gemensamt förhandlar med slakterier för att uppnå ett slaktpris som medlemmarna är nöjda med. Denna typ av leverantörsförening är ny på den svenska grismarknaden och Skaraborgsgrisen kan ses som en pionjär. Detta ger en spännande möjlighet att utforska ett hitintills relativt outforskat område, nämligen ett svenskt ekonomiska kooperativ bestående av grisproducenter. Några av de vanligaste motgångarna ekonomiska kooperativ handskas med kommer bland annat i form av att medlemmarna ser till sina egna intressen istället för hela organisationens. Vikten av att samarbete som en grupp och se till gemensamma intressen blir tydlig då denna sortens samarbeten bygger på socialt kapital. Socialt kapital här definierats som mjuka värden i form av förtroende, lojalitet, motivation, kunskap och erfarenheter. När dessa delar inte står i fokus hos medlemmarna, drabbas samarbetet och organisationen på ett negativt sätt. Studiens syfte är att klargöra varför Skaraborgsgrisen fungerar. I detta ligger även vilka incitament medlemmarna har för att hålla samman föreningen och vad de själva anser krävs för att samarbetet skall vara hållbart och fortsätta. Datainsamlingen har genomförts med hjälp av en webbenkät som sänts ut till 26 medlemmar i Skaraborgsgrisen via e-post. Svarsfrekvensen uppgick till 73 %. Att 27 % av medlemmarna inte svarat kan bero på att vårbruk pågick förfullt i Skaraborg när undersökningen gjordes vilket är mycket tidskrävande för lantbrukarna. Styrelseordföranden i Skaraborgsgrisen, Niklas Johansson har deltagit och svarat på frågor för att ge en större bild av hur hela Skaraborgsgrisen är uppbyggt. Resultaten överensstämmer med teorin som socialt kapital där; förtroende, lojalitet, nöjdhet, motivation, engagemang, kunskap, information och erfarenhet alla är viktiga faktorer. Dels för att motivera ett medlemskap, dels för at mäta vikten av lojalitet och tillslut för att se vad som krävs för ett fortsatt medlemskap i det ekonomiska kooperativet. Studiens resultat visar även att medlemmarnas incitament att gå med i föreningen från början var att få högre ersättning för sin produktion. Något som sedan ändrades då anledningen till att medlemmarna stannar kvar till största del var det ökade kunskapsutbytet.