Varför uppstår fatala biverkningar på detomidinsederade hästar behandlade med sulfonamider? - Källse, Annika (2016)
Detomidin och sulfadiazin är två vanligt förekommande läkemedelssubstanser till häst, där en interaktion med fatala biverkningar kan uppstå. Detomidin är en α₂-agonist och vanlig för sedering med analgetisk effekt. Sulfadiazin är en sulfonamid och en av två antibakteriella substanser i kombinationen trimetoprimsulfa. Den här litteraturstudien har för avsikt att försöka klargöra mekanismerna bakom interaktionen mellan detomidin och sulfadiazin samt kartlägga rapporterade fall de senaste 30 åren. Detomidins huvudsakliga effekt är att minska frisättningen av noradrenalin vilket leder till bradykardi och hypotension och kan ibland även kan leda till atrioventrikulära block samt arytmier. Sulfadiazin och sulfadoxin är de enda sulfonamiderna godkända för häst i Sverige och verkar genom att begränsa bakteriers förmåga att syntetisera folat och därmed deras DNA-syntes samt tillväxt. Sulfonamider har många rapporterade biverkningar och kan bland annat framkalla anafylaktiska reaktioner och plötsliga dödsfall vid snabb intravenös administrering. Mekanismerna bakom dessa effekter är till stor del okända men teorier pekar på att sulfonamider kan påverka hjärtats jonkanaler och därmed hjärtats kontraktilitet. Interaktionen detomidin och sulfonamider har i rapporterade fall skett när en detomidinsederad häst har tillförts trimetoprimsulfa via intravenös administrering. Interaktionen har även uppstått mellan narkosgasen halotan, ett idag avregistrerat läkemedel, och sulfonamider. Följderna av interaktionen är arytmier, hypotension, hjärtstillestånd och plötslig död. Inga fall med oral tillförsel av trimetoprimsulfa i pasta eller pulverform har rapporterats. Inte heller finns några rapporterade fall vid omvänd administrering då redan trimetoprimsulfabehandlade hästar ska detomidinsederas. Risker för interaktion bör dock föreligga även i dessa fall. För att vara på säkra sidan vid samtidig behandling med detomidin och potentierade sulfonamider, bör en rejäl säkerhetsmarginal användas och läkemedlens halveringstider beaktas. Halveringstiderna varierar för båda substanserna beroende på läkemedlets administrationsväg men det finns också en individskillnad när det gäller eliminationshastighet. Alternativet är att välja andra substanser för sedering respektive antibakteriell aktivitet om läkemedlen måste administreras inom ett kort tidsintervall.