Förlust av tolerans vid inflammatory bowel disease på hund? - Huitfeldt, Klara (SLU/Dept. of Biomedical Sciences and Veterinary Public Health (until 231231), 2015)
Inflammatory bowel disease (IBD) är ett samlingsnamn för en grupp inflammatoriska tarmsjukdomar och en av de vanligaste orsakerna till kroniska mag-tarmsymtom hos hund. Orsakerna till IBD är inte helt fastställda men tarmslemhinnans immunförsvar, bakterieflora, genetiska faktorer och miljöfaktorer anses vara centrala för tillståndet. En av de mest utbredda uppfattningarna är att sjukdomen uppkommer som ett resultat av bristande immunologisk tolerans som gör att immunförsvaret felaktigt går till attack mot harmlösa antigen. Syftet med den här litteraturstudien var att undersöka vilken roll Pattern recognition receptors (PRRs) har i IBD, hur tarmbarriären påverkar risken för sjukdomen, vilka förändringar av tarmfloran som setts hos IBD-hundar och hur floran påverkar sjukdomsuppkomst. Litteraturen menar att en defekt tarmbarriär är en av de nyckelfaktorer som hör ihop med IBD. Ökad permeabilitet i tarmen kan öka exponeringen, och därmed interaktion, mellan antigen och immunförsvar vilket inducerar inflammation. Oavsett om en defekt tarmbarriär uppkommer som en effekt av sjukdomen eller om det är en direkt orsak till IBD så är det troligen viktigt för att det ska bli kroniskt. Flera studier har även kopplat IBD till ändrat uttryck av PRRs. Ett ökat uttryck av receptorerna anses kunna öka interaktionen mellan tarmflora och immunförsvar vilket kan trigga immunförsvaret. Också singel nucleotid polymorfism’s i gener som kodar för PRRs har satts i samband med IBD. Dessa mutationer har visats leda till ändrad struktur hos receptorerna vilket i sin tur tros kunna påverka deras funktion och tarmens känslighet för antigen. Studier som berör tarmfloran hos IBD-hundar har kommit fram till divergerade resultat. Alla studier visar dock på någon typ av förändring av floran och en ökning av Proteobacteria verkar vara genomgående. Den kommensala tarmfloran är viktig för att tarmens immunsystem ska utvecklas normalt, påverkar immunreglering, kan ge näring till enterocyter och förhindra kolonisation av patogena organismer. Samtidigt delar den kommensala floran flera strukturer med patogena organismer. Dessa strukturer kan inducera immunreaktioner och eftersom ingen specifik patogen isolerats hos IBD-hundar har det antagits att det är strukturer från kommensaler som fungerar som den ”inflammatoriska triggern” vid IBD. Störd tarmbarriär, defekt immunsystem (exempelvis felaktiga PRR) och ändrad tarmflora är alla faktorer som kan påverka tarmens immunlogiska tolerans. Min slutsats efter denna litteraturstudie är att dessa komponenter förekommer i olika omfattning och har olika betydelse för olika IBD-fall. Eftersom IBD är ett samlingsnamn för en grupp sjukdomar anser jag det troligt att det inte finns en patogenes eller en etiologi som stämmer in på alla sjuka hundar. Jag tror det kan skilja sig IBD-hundar emellan men att de alla har defekter som sammanlagt leder till en oönskad tarminflammation.