Enskilda privata skogsägares inställning till skogsgödsling i Västerbottens län - Nord Gårdman, Molly (SLU/Dept. of Forest Ecology and Management, 2014)
För att få en hög produktion i skogen krävs god tillgång på kväve (N). I svenska ekosystem är växttillgängligt kväve den mest begränsande tillväxtfaktorn på fastmark, vilket gör skogsgödsling till den enda skötselåtgärd i Sverige, som rätt utförd kan öka tillväxten i skogen på kort sikt. Enskilda privata skogsägare är den enskilt största gruppen skogsägare i Västerbottens län såväl som i Sverige som helhet. Denna grupp av skogsägare har således stort inflytande över hur den svenska skogen sköts och avkastningen från denna. Syftet med detta examensarbete är att redogöra för enskilda privata skogsägares inställning till gödsling av skogsmark i Västerbottens län. För att kartlägga skogsägarnas ståndpunkt i frågan sattes en enkät ihop som skickades ut till slumpvis valda privata skogsägare i länet. I likhet med tidigare studier visade denna enkätundersökning att de enskilda privata skogsägarna inte gödslar i någon större utsträckning. En knapp femtedel av skogsägarna som deltog i studien har gödslat eller planerar att gödsla. Den huvudsakliga anledningen till att skogsägarna valde att gödsla var en förväntad ökad virkesproduktion. En viktig anledning till att skogsägare avstod från gödsling uppgavs vara bristande kunskap eller potentiell negativ miljöpåverkan. Undersökningen visar att storskogsägare (≥200 ha) var mer benägna att gödsla sitt skogsinnehav än småskogsägare (<101ha). Nästan nio av tio skogsägare som tidigare har gödslat, betraktar gödsling som en lönsam investering. Sannolikheten för att man som skogsägare har gödslat eller planerar att gödsla om man tycker att åtgärden är lönsam var i denna undersökning 30 %. Det fanns en svag tendens till att skogsägare som har skogsbruksplan oftare svarade att de hade gödslat än de som saknade en sådan. Nästan hälften av de tillfrågade ansåg att gödsling ökar skogens värden för kommande generationer. Gällande skador och angrepp på skogen till följd av gödsling var skogsägarna osäkra på om skador kan uppstå. En majoritet av skogsägarna ansåg att gödsling är negativt för jakt, fiske och rekreation. De skogsägare som ansåg att gödsling var positivt för utomhusaktiviteter var oftast även mer positivt inställda till gödsling i allmänhet. Om samhällets mål på lång sikt är att öka andelen gödslad mark och tillgången på skogsråvara bör rådgivningsinsatserna fokusera på markägare som tidigare inte har gödslat. Genom att minska osäkerheten inför beslut om gödsling ökar sannolikheten att skogsägarna väljer att investera i åtgärden. I de fall målet istället är en mer kortsiktig, snabb ökning av gödslad areal kan däremot de skogsägare, som tillhör gruppen som tidigare har gödslat, vara lämpliga att satsa på av den orsaken att denna grupp redan är mer gödslingsbenägen. De huvudsakliga sätten som markägarna kom i kontakt med gödsling var tips från sakkunnig alternativt att de själva har sökt upp informationen, vilket visar på stort inflytande från Skogsstyrelsen, skogskonsulter och virkesköpare etc. Det visar också på vikten av lättillgänglig information om skogsgödslingens olika effekter. Eftersom traditionella ekonomiska kalkyler visar att skogsgödsling är en lönsam åtgärd och då denna studie visar att sannolikheten är högre att man som skogsägare gödslar om man samtidigt anser att gödsling är lönsamt, kan det vara givande att genom olika former av utbildning informera skogsägarna om de ekonomiska fördelarna med skötselåtgärden.