Djupströbäddar i fårproduktionen : dess egenskaper samt alternativa strömedel - Nihlstrand, Janina (SLU/Dept. of Agricultural Research for Northern Sweden, 2013)
I dagens svenska fårproduktion hålls de flesta djuren på djupströbäddar av halm under stallperioden. Att få till en väl fungerande djupströbädd som brinner kan ibland upplevas som en utmaning då den mikroorganiska aktiviteten som sker i bädden är en komplicerad process. Eftersträvansvärt är att en stor del av miljön i djupströbädden är aerob, så att den önskade processen, kompostering, kan ske. En aerob miljö skapas då strömedlet klarar av att absorbera den urin och träck som avges till bädden. Vid kompostering sker en värmeutveckling och det organiska materialet omvandlas till mullämnen. I första skedet efter etableringen är emissionen av ammoniak och koldioxid hög. Lustgas och metangas avges i mycket små mängder. Låg vattenhalt (<40 %) och hög C/N-kvot (>35) leder till att komposteringen sker långsammare, medan låg C/N-kvot ökar ammoniakemissionen. För hög vattenhalt i bädden gör att nedbrytningen övergår till att ske anaerobt. Strömedlet förser mikroorganismerna med kolföreningar, medan urin och träck är kväverika. Vid anläggningen av en djupströbädd är det viktigt att använda sig av rikliga mängder med strö, komposteringen kan även påskyndas genom att lägga ett redan komposterat lager med hästgödsel i botten på bädden. Majoriteten av de kväveförluster som sker vid kompostering utgörs av ammoniakemission.