Modellstudie av potentialen för renbete anpassat till kommande slutavverkningar - Nordh, Miriam (2012)
I de norra delarna av Sverige bedrivs skogsbruk och rennäring på samma marker. Detta kan i flera fallleda till intressekonflikter. Marklavar är en viktig del av renarnas vinterfoder. Mycket marklav förstörs vid slutavverkning, både av maskinerna vid avverkningstillfället och senare vid markberedningen. Den återstående laven täcks delvis av avverkningsrester och är därför inte tillgänglig för renbete. Detta, i kombination med det faktum att öppna områden är mer exponerade för väder och vind än sluten skog, gör slutavverkade områden olämpliga som renbetesmarker i ett antal år efter avverkningen. I detta examensarbete har effekten av intensifierad renbetning åren före slutavverkning analyserats. På detta sätt skulle förlusten av lav, som orsakas av avverkning och markberedning, kunna minskas. Studien baseras på befintlig kunskap och har utförts i form av en matematisk modell i MS Excel. Modellperioden var elva år. I utgångsläget, år ett, var all skog 100 år gammal. En tiondel av arealen slutavverkades årligen åren fyra till och med åtta. Totalt avverkades halva arealen under elvaårsperioden. Under dessa förhållanden studerades två olika strategier: • Renägarna känner inte till skogsbrukets avverkningsplaner och renarna betar jämnt spridda över arealen. • Renägarna känner till skogsbrukets avverkningsplaner och styr renarna till områden som ska avverkas inom tre år. Betestrycket inom dessa områden är därför 67% högre under de tre sista åren före avverkning än det skulle ha varit om strategi nr l använts. Genom att öka betestrycket med 67% i tre år före slutavverkningen och följaktligen minska betestrycket i ett annat område, kommer det totala lavförrådet att vara 20% högre år elva. Det tillgängliga lavförrådet (d v s den del av lavförrådet som inte täcks av avverkningsrester) kommer då att bli nästan 40% högre. Genom större avbetning av lavförrådet före avverkning, återstår mindre lav som kan förstöras utan att komma renarna till del. I denna studie var lavförrådet 1000 kg/ha vid modellperiodens början. I den lavtillväxt modell av Moxnes m fl (1998) som använts, infaller den maximala lavtillväxten vid ett lavförråd av ungefär 2450 kg/ha. Att spara lav innebär i detta fall den positiva effekten, att när lavförrådet ökar, ökar även lavproduktionen. Känslighetsanalys är gjord för: • Lavtillväxt e Minsta betningsbara lavmängd • Marktäckningsprocent av avverkningsrester • Avverkningsresters nedbrytningshastighet • Andel ristäckt lav som dör efter avverkning • Andellav som försvinner vid markberedningen A v denna studie kan alltså slutsatsen dras, att information om avverkningsplaner några år i förväg skulle kunna hjälpa renägare att utnyttja lavförrådet mer effektivt.