Analyser med indelningspaketet av privata skogsfastigheter inom Norra Skogsägarnas verksamhetsområde - Nordbrandt, Andreas (2012)
Långsiktig planering av privata skogsfastigheter har fram till nu inte förekommit i någon större skala, till skillnad från storskogsbruket En av anledningarna har varit att de system som funnits på marknaden inte varit anpassade för mindre skogsinnehav. Nu har Indelningspaketet (IP), ett system för långsiktig planering, vidareutvecklats så att det går att använda även på mindre fastigheter. IP optimerar nuvärdet genom val av skötselalternativ för skogsinnehavet Utifrån avdelningsregistret imputeras (tilldelas) nödvändiga provytedata till varje avdelning från en provytebank. Detta medför att en kostsam objektiv cirkelprovyteinventering som normalt krävs vid användning av IP undviks. En analys med IP sträcker sig över hundra år. Resultaten ges för varje femårsperiod. I detta arbete har åtgärdsförslag jämförts mellan analyser med IP och Norra Skogsägarnas EKO-planer för tio privata skogsfastigheter. För en fastighet har jämförts tillstånd och analyser baserade på objektivt uppmätta data och subjektivt skattade data. Genom intervjuer av markägarna har deras långsiktiga mål med sina fastigheter och deras uppfattning om EKO planen insamlats. Tio privata skogsfastigheter valdes ut från Norra Skogsägarnas verksamhetsområde, samtliga med nyligen upprättade EKO-planer. Aktuella ekonomiska förutsättningar användes vid analyserna med IP. Ett flertal jämförelser mellan EKO-planen och resultaten från IP:s olika analyser gjordes. De olika analyserna med IP hade olika krav på jämnhet för nettointäkter över tiden och olika förräntningskrav på skogen. Imputeringen av provytedata fungerade bra för volym och medeldiameter, något sämre var överensstämmelsen för ålder. Fastighetsvis omfattning av åtgärdsförslag visade på stora skillnader mellan EKO-plan och IP. Antal avdelningar som föreslogs till slutavverkning ökade då förräntningskravet höjdes. Åtgärdsförslag baserade på analyser med objektivt insamlade data ger stor skillnad för vissa avdelningar mot de åtgärdsförslag som gavs baserade på analyser med subjektiva data eller EKO-planens föreslagna åtgärder. Vid analyserpå subjektiva data var skillnaden mot EKO-planens åtgärdsförslag olika stor för de tio fastigheterna, främst beroende på fastighetens åldersfördelning och den aktuella planläggarens bedömningar. Inoptimalförlusterna för analyser gjorda på data från EKO-planen var för vissa avdelningar relativt stora och därför kan en noggrannare inventering vara motiverad i vissa typer av avdelningar samtidigt som vissa avdelningar inte behöver lika omfattande inventeringsmetoder. Resultatet av intervjuundersökningen visade på att få markägare hade någon långsiktig plan utifrån ett ekonomiskt perspektiv. EKO-planen upplevdes som mycket positiv även om markägarna inte hade hunnit bekanta sig med sin EKO-plan fullt ut. De viktigaste slutsatserna av detta arbete: - Skogen ska inte bestämma förräntningskravet, utan markägaren skall välja det förräntningskrav som han avser att ha på sitt skogsinnehav och sköta det därefter. - Storleken på inoptimalförlusten för analyser baserade på objektiva eller subjektiva inventeringsmetoder visar på ett ekonomiskt utrymme för noggrannare inventeringar för vissa avdelningar. Metoden med imputering av provytor för användningen av IP på privata skogsfastigheter är ett bra komplement till en traditionell skogsbruksplan, men i nuläget är förfarandet alltför komplicerat och det måste fortsätta att vidareutvecklas.