Hur påverkas rådjurets (Capreolus capreolus) beteende och kroppstemperatur av fångst och isolering i lådfälla? - Lagerhäll, Anna (SLU/Dept. of Animal Environment and Health (until 231231), 2011)
Runt om i världen används olika metoder för att fånga levande vilda djur i forskningssyfte. Syftet med detta arbete var därför att undersöka hur infångning i lådfälla påverkar djurs välfärd och om det är en bra metod vid infångning av vilda djur. Att undersöka om det finns något samband mellan vilda rådjurs beteende under hantering och frisläppning med kroppstemperartur och antalet gånger rådjuren fångats tidigare, för att studera skadefrekvens och för att se om beteendet inuti lådfällan varierar mellan individer. Arbetet bygger på en genomgång av vetenskaplig litteratur och på en experimentell studie som genomförts i samarbete med Grimsö forskningsstation, Inst för ekologi, SLU som bedriver forskning på vilda rådjur som innefattar fångst i lådfällor. I den experimentella studien har datamaterial över antalet fångster, kroppstemperatur, skador som djuren åsamkas i fällan, deras beteende under hanteringen och vid frisläppning samlats. Dessutom har en mindre beteendestudie av 5 rådjurs beteende i lådfällan under fångsten genomförts med hjälp av kontinuerlig videoövervakning. Resultatet av studien visar att rådjurens beteende under hantering och vid frisläppning förändras med tiden så att de uppvisar ett allt lugnare beteende ju fler gånger de infångats. Detta tyder på att någon form av habituering sker. Det går även att se ett samband mellan rådjurens beteende under hanteringen samt deras kroppstemperatur. Där kroppstemperaturen ökar vid aktivt beteende under hanteringen. Av detta kan slutsatsen dras att fångstpersonalens bedömning av djurens beteende under hanteringen är en god indikator på deras stressnivå. Genom att undersöka antalet skador orsakade vid fångst och hantering framgår det att skadefrekvensen vid denna fångstmetod är mycket låg (0,9 %) och vid endast 8 av 924 fångster av 336 olika individer, mellan 2001 – 2011, noterades någon form av mindre skada. Vanligaste skadan var skrapsår på bockarnas basthorn (4 fall). Detta tyder på att fångstmetoden är acceptabel sett utifrån skadesynpunkt. Studien av videoinspelningarna från djurens tid i fällan visar på en stor variation mellan de fem undersökta individernas beteende, där beteendet ”helt stilla” varierade mellan 8,99 - 77,45 % av tiden djuren filmades i fällan. De tre individer som fångades för första gången visade mer helt stilla beteende och låg ner i mindre utsträckning än de tre djur som hade tidigare erfarenhet av att fångas i fälla. Dock fanns det individuella skillnader mellan individerna som tyder på att deras reaktion i lådfällan också påverkas av även andra egenskaper som deras personlighet. Genom att studera hur beteendet ”helt stilla” och ”ligger med huvud uppe” förändras över tid anas en tendens till att ”helt stilla” avtar med tiden och ”ligger med huvud uppe” ökar med tiden i fällan. Denna beteendeförändring kan tolkas som att stressnivån hos rådjuren sjunker med tiden i fällan.