VTEC, smittskydd på gårdsnivå - Hedvig, Stenberg (2011)
Verotoxinproducerande E. coli är en vatten- och livsmedelsburen patogen med nötkreatur som reservoar. Bakterien ger hos människa upphov till en enterohemorragisk sjukdom, i vissa fall med HUS, hemolytiskt uremiskt syndrom, som följd. HUS är mycket allvarligt och den största anledningen till att barn drabbas av akut njursvikt. Bakterien smittar fekal-oralt och boskap och människor som blivit infekterade kan utskilja mycket stora mängder bakterier i sin avföring. Att det är en fekal-oral spridning gör att smittovägarna är många. Några av de vanligaste smittvägarna är: nötkött och andra livsmedel som kommit i kontakt med avföring från nöt, vatten som kontaminerats av träck samt kontakt med smittade djur. Det finns mycket att göra för att undvika att människor smittas av VTEC. Som det ser ut i dag ligger fokus för smittskyddsarbetet framför allt på att eventuella bakterier ska avdödas vid tillagning, men det finns mycket förebyggande arbete att göra. Inte minst på gårdsnivå. Viktigt är att identifiera individer som är bärare av och utskiljer VTEC. Dessa djur bör i ett tidigt stadium behandlas, isoleras eller få övergången mellan rectum och colon desinficerad. Vilka djur de är som framför allt utskiljer bakterier är lite osäkert, men man vet att störst risk att massutskilja VTEC löper halvstora djur och djur som stressas. Därför är det viktigt att kalvar mellan 2 till 6 månader inte blandas med yngre eller äldre djur. Att djuren inte stressas mer än nödvändigt är också viktigt. Detta gäller så väl på gården som vid transporter och på slakterier. God foder- och vattenhygien både i stallet och på bete är även det centralt för att boskapen inte ska smittas av VTEC. Andra sätt att skydda sina djur från VTEC infektion är att ge dem probiotika och i framtiden kommer förhoppningsvis även vaccin finnas tillgängligt.