Saf(h)er cities : ett gestaltningsförslag för Östertunneln i Gävle - Åström, Linnéa (SLU/Dept. of Landscape Architecture, Planning and Management (from 130101), 2019)
Trots att upplevelser är individuella och skiljer sig mellan olika människor, visar forskning att den upplevda otryggheten i städer är större hos kvinnor än hos män. Otryggheten uppträder främst under kvällar och nätter, vid förfl yttning genom avskilda, ödsliga eller slutna rum. Oron handlar främst om att bli utsatt för våld och leder till att kvinnor konstruerar olika sätt att undvika riskfyllda situationer. I en sådan situation kan den trafi kerade bilvägen vara en alternativ väg till den mörka gång- och cykeltunneln. Då kvinnor väljer kollektivtrafi k, cykel eller gång i högre grad än män, är det viktigt att gatorna upplevs som trygga. Konsekvenserna av otrygghet påverkar vardagen och resulterar i att beteenden ändras. I detta arbete har jag undersökt hur fysisk planering och gestaltning kan påverka den upplevda tryggheten hos kvinnor i off entliga miljöer, med fokus på gång- och cykeltunnlar. Detta har jag dels gjort genom en kunskapsöversikt som behandlat ämnet trygghet utifrån ett jämställdhetsperspektiv, och dels genom att visa på goda exempel på tryggare tunnlar. Med detta som utgångspunkt har en fallstudie genomförts där intervjuer, observationer och en platsanalys ingått. Därefter utvecklades ett gestaltningsförslag för Östertunneln i Gävle, som genom trygghetsskapande åtgärder visat på hur man med olika medel kan göra gångtunnlar tryggare utifrån kvinnors perspektiv. Resultatet från kunskapsöversikten visar att det är möjligt att öka den upplevda tryggheten genom att förändra stadsrummen och involvera den aktuella målgruppen i planeringsprocessen. Det är inte förrän kvinnors erfarenheter och behov appliceras på stadens utformning som staden kan bli en tryggare plats för kvinnor. Östertunneln i Gävle är till synes en plats som har sämre förutsättningar att upplevas som trygg. Den är lång och smal, har begränsad belysning och överblickbarhet. Genom observationerna visade det sig att tunneln enbart används som passage, den byggda miljön öppnar inte upp för att sociala möten. Under intervjuerna konstaterades det att många kvinnor upplever obehag inför att passera tunneln under kvällar och nätter. Kvinnorna uppgav att de istället valde vägar som var befolkade eller upplevdes tryggare. Slutsatsen från gestaltningsförslaget är att helt trygga tunnlar är svåra att åstadkomma. Det är inte förrän platsen innehåller faktorer såsom bra ljussättning, god sikt, överblickbarhet, god skötsel och närvaro av människor som trygghet tycks uppstå. Med det sagt är det fördelaktigt att inkludera tunnelentréerna i utformningen. Slutligen, trygghet är individuellt och upplevelser skiljer sig mellan olika människor, den varierar beroende på kön och andra faktorer som etnicitet, ålder, inkomst och funktionsförmåga. Feministisk stadsplanering handlar inte om att utforma otrygga miljöer för män, det handlar om att utforma trygga miljöer för alla genom att ifrågasätta normer och standardiserade lösningar inom stadsutvecklingen. Kunskap och medvetna val möjliggör skapandet av tryggare stadsrum, där olika samhällsgruppers behov är inkluderade.