Har intraartikulär stamcellsbehandling en klinisk effekt, med avseende på hältan, hos hundar med osteoartrit? - Bakke, Rebekka Eugenie (SLU/Dept. of Biomedical Sciences and Veterinary Public Health (until 231231), 2018)
Stamcellsbehandling av hundar med osteoartrit är idag en högst aktuell cellterapimetod inom veterinärmedicinen. Osteoartrit, tidigare benämnd som artros, är en låggradig samt kronisk inflammatorisk ledsjukdom som drabbar över 20 % av den vuxna hundpopulationen. Denna vanliga sjukdom orsakar multifaktoriella skador som drabbar hela leden som organ. Syftet med detta arbete är att svara på frågan huruvida intraartikulär stamcellsbehandling har en klinisk effekt, med avseende på hältan, hos hundar med osteoartrit. En frisk synovialled fördelar krafterna som uppkommer vid belastning och möjliggör friktionsfria rörelser vid fysisk aktivitet. Anatomiskt består leden av ledkapsel, ledbrosk, subkondralt ben, samt stabiliserande senor och ligament, som tillsammans utgör hela organet. Det hyalina brosket i leden skyddar benvävnadens epifys mot belastning och består histologisk av kondrocyter och extracellulärt matrix. Broskmatrixet byggs i sin tur upp av ett nätverk av kollagenfibrer, proteoglykaner och en rad andra molekyler. Proteoglykanerna, som syntetiseras av kondrocyter, binder till ett kärnprotein som formar glukosaminoglykaner. Dessa är hydrofila och har därför en hög vattenhållande förmåga, vilket är viktigt för att upprätthålla broskets elasticitet. Kollagenmolekylerna ger brosket dess draghållfasthet. De kliniska symptomen vid osteoartrit är främst hälta följt av inflammation och smärta i leden som leder till avtagande fysisk aktivitet. Mikroskopisk ses en kronisk inflammation, fibrillering av broskytan, broskförlust, fissurer, clusters, bildning av osteofyter och subkondral benskleros i synovialleden, vilket medför smärta och en försämrad livskvalité för hundarna som drabbas av sjukdomen. Oftast orsakas en primär broskskada av överträning, infektioner eller onormala ledkonformationer vilket ger upphov till onormal stress på leden. Detta predisponerar i sin tur för utvecklingen av osteoartrit.