Tujaskogen i Böda Ekopark - Svensson, Caroline (2008)
Detta arbete handlar om Tujaskogen vid Skäftekärr i Böda socken på norra Öland, om dess historik samt framtida utveckling. I och med detta examensarbete lämnas ett par förslag på vad man skulle kunna göra för att bevara det värde som Tujaskogen utgör genom sitt exotiska inslag i Sveaskogs Ekopark. En ekopark är ett större sammanhängande skogslandskap med höga naturvärden. Jättetuja, Thuja plicata är mycket ovanlig i större populationer och det äldsta och största beståndet i Norden ligger just i Böda Ekopark. Dock drabbades detta hårt av stormen Gudrun 2005 och idag finns knappt en tredjedel kvar av ursprungsplantorna som planterades 1878. Man vill idag från ägarnas sida återställa vissa delar av Tujaskogen till betesmark och lyfta fram de fornminnen som finns där. Jag har valt att se till olika faktorer som kan påverka utvecklingen och har även fördjupat mig i historiken kring Tujaskogen, Skäftekärr och gamla Kronoparken. Det importerades även mängder med exotiska växtarter till Kronoparken i försök att hitta någon art som kunde binda den flygsand som gav stora problem i socknen. Idag finns det 53 exotiska arter (däribland jättetujan) som inte hör hemma i ekoparken och som defintivt har satt sin speciella prägel på skogarna. För att kunna förstå jättetujans värde förhörde jag mig om hur vanlig arten är i svensk skogsproduktion. Den visade sig vara väldigt ovanlig på grund av etableringproblem och frostskador. Detta är högst intressant eftersom tujorna på norra Öland inte har haft några större problem att självsprida sig i resterande delar av ekoparken. Jag har studerat skriftliga källor, men merparten av den viktigare informationen har kommit fram genom intervjuer och diskussioner med personer som har intresse av vad som sker på norra Öland. Studiebesök i Tujaskogen, Skäftekärr och intilliggande områden har också utförts för att kunna dra slutsatser om vad som bör göras i framtiden. Resultatet finns presenterat i tre förslag som alla innebär ett bevarande av det skogshistoriska värdet och det turistmålsvärde som tujaskogen utgör i ekoparken. Förslag ett går ut på att den koncentration av jättetujor som idag ligger i den halvan av Tujaskogen som stormen Gudrun förstört, flyttas till den yngre delen i öster där stormskadorna är mindre. Förslag två går ut på att uppmärksamma tujabeståndet öster om Skäftekärr som innehåller Sveriges största jättetuja. Förslag tre går ut på att man istället för att uppmärksamma jättetujorna, lägger fokus på ett bestånd med hemlocksgranar som är lika gammalt som jättetujan och finns nordväst om Skäftekärr. I min analys sker diskussionen kring den information som jag samlat in och hur den kan omsättas i praktiken.