Superutsöndring av E. coli O157:H7 - Nilsson, Sylvia (2010)
Forskare har konstaterat att ca 30 % av alla nötkreatur som bär på O157:H7 är superutsöndrare. Detta innebär att deras terminala mukosa är koloniserad och leder till att de utsöndrar höga bakteriehalter under långa perioder. Undersökningar har visat att superutsöndrare kan stå för upp till 96 % av alla bakterier som utsöndras. Närvaron av en superutsöndrare i en grupp leder till att fler djur blir lågutsöndrare samt att dessa lågutsöndrande djur utsöndrar mer bakterier än de lågutsöndrare som inte huseras tillsammans med en superutsöndrare. Detta kan resultera i en ökad kontaminering av kött på slakterier och så småningom till en ökad risk för människor att bli smittade. Därför vill man utveckla kontrollprogram som specifikt riktas mot superutsöndrare. För att kunna göra detta behöver man utröna vilka faktorer som påverkar om ett djur blir en superutsöndrare samt vilka utsöndringsmönster bakterien följer. Än så länge finns stora brister i forskningen men fåtal faktorer som påverkar huruvida ett djur blir en superutsöndrare har identifierats. Först och främst krävs en kolonisering av den terminala mukosan. Andra faktorer som man misstänker påverkar är vilken fagtyp bakterien tillhör samt djurets egenskaper (dvs. om det är fråga om en ko, kalv, köttdjur m.m.). De utsöndringsmönster som man har sett tyder på att lågutsöndrare utsöndrar bakterien intermittent medans superutsöndrare utsöndrar bakterien jämnare över tid. Man har visat att provtagningstypen kan vara viktig för identifiering av superutsöndrare. Utifrån detta kan man bara konstatera att mer forskning behövs för att kunna utveckla effektiva kontrollprogram.